Atšķirības starp "Kurzemes un Zemgales hercogiste" versijām
m (→Resursi internetā par šo tēmu) |
m |
||
(196 starpversijas, ko mainījis viens dalībnieks, nav parādītas) | |||
1. rindiņa: | 1. rindiņa: | ||
− | [[Attēls: | + | {| class="infobox" style="float:right;margin:0 0 1em 1em;font-size:90%;clear:right;" cellspacing="5" |
− | ''' | + | |+ style="text-align:center; font-size:larger;" | '''Ducatus Curlandiae et Semigalliae''' |
+ | |- | ||
+ | | colspan="2" style="padding-bottom:1em;text-align:center;" | [[Attēls:Kurzemes gerbonis.png|250px]] | ||
+ | |- | ||
+ | | colspan="2" style="padding-bottom:1em;text-align:center;" | [[Attēls:Duchie_of_Courland_Flag.png|250px]] | ||
+ | |- | ||
+ | | style="vertical-align: top; text-align: right;" | '''pastāv''' | ||
+ | | style="vertical-align: top; text-align: left;" | 1561-1795 | ||
+ | |- | ||
+ | | style="vertical-align: top; text-align: right;" | '''rezidence''' | ||
+ | | style="vertical-align: top; text-align: left;" | [[Mītava]] | ||
+ | |- | ||
+ | | style="vertical-align: top; text-align: right;" | '''[[sizerens]]''' | ||
+ | | style="vertical-align: top; text-align: left;" | [[Žečpospoļita|Žečpospoļitas karalis]] | ||
+ | |- | ||
+ | | style="vertical-align: top; text-align: right;" | '''pārvalde''' | ||
+ | | style="vertical-align: top; text-align: left;" | | ||
+ | * [[hercogs]] | ||
+ | * [[Kurzemes un Zemgales hercogistes padome|Hercogistes padome]] | ||
+ | * [[Kurzemes landtāgs]] | ||
+ | |- | ||
+ | | style="vertical-align: top; text-align: right;" | '''platība''' | ||
+ | | style="vertical-align: top; text-align: left;" | ~ ... km<sup>2</sup> | ||
+ | |- | ||
+ | | style="vertical-align: top; text-align: right;" | '''iedzīvotāju skaits''' | ||
+ | | style="vertical-align: top; text-align: left;" | ~ 200 000 | ||
+ | |- | ||
+ | | style="vertical-align: top; text-align: right;" | '''hercogi''' | ||
+ | | style="vertical-align: top; text-align: left;" | | ||
+ | * [[Ketlers Gothards|Gothards]] (1562.-1587.) | ||
+ | * [[Ketlers Fridrihs, Kurzemes hercogs|Fridrihs]] (1587.-1642.) | ||
+ | * [[Ketlers Vilhelms, Kurzemes hercogs|Vilhelms]] (1587.-1617.) | ||
+ | * [[Ketlers Jēkabs, Kurzemes hercogs|Jēkabs]] (1642.-1681.) | ||
+ | * [[Ketlers Fridrihs Kazimirs, Kurzemes hercogs|Fridrihs II Kazimirs]] (1682.-1698.) | ||
+ | * [[Ketlers Fridrihs Vilhelms, Kurzemes hercogs|Fridrihs III Vilhelms]] (1698.-1711.) | ||
+ | * [[Ketlers Ferdinands, Kurzemes hercogs|Ferdinands]] (1711.-1737.) | ||
+ | * [[Ernsts Johans fon Bīrons|Ernsts Johans]] (1737.-1740.) | ||
+ | * [[Bīrons Ernsts Johans, Kurzemes hercogs|Ernsts Johans]] (1763.-1769.) | ||
+ | * [[Bīrons Pēteris Ernsts, Kurzemes hercogs|Pēteris]] (1764.-1795.) | ||
+ | |- | ||
+ | | colspan="2" style="padding-bottom:1em;text-align:center;" | [[Attēls:Kurzemes-ekonomika-un-celi.gif|450px]] | ||
+ | |} | ||
+ | '''Kurzemes un Zemgales hercogiste''' (lat. ''Ducatus Curlandiae et Semigalliae'', vc. ''Herzogtum Kurland und Sem(i)gallen'', fr. ''Duché de Courlande et Sémigalle'', an. ''Duchy of Courland and Semigallia'', pl. ''Księstwo Kurlandii i Semigalii'') - [[Žečpospoļita]]s province, mantojams [[lēnis]] (dažkārt literatūrā dēvēta par [[Vasaļvalsts|vasaļvalsti]]) mūsdienu Latvijas teritorijā, Daugavas kreisā krasta zemes, laikā no 1561. līdz 1795. gadam. Izveidota kā Polijas [[Karalis|karaļa]] piešķirts mantojams lēnis 1561. gada 28. novembrī (Hercoga zīmogu karalis apstiprināja 1565. g.). Hercogistes izlēņošana notika Žečpospoļitas Seimā, kur visiem hercogiem bija jādod uzticības zvērests, pēc kura norisinājās investitūra jeb ievadīšana hercoga varā.<ref>Lēņa atjaunošanas ceremonija bija jāveic ikreiz, kad hercogistē mainījās valdnieks.</ref> Hercoga troni nevarēja mantot ne sievietes, ne radinieki no blakus līnijām, tāpēc hercogu laulātajām draudzenēm bija tikai [[Konsorts|konsortes]] statuss, bet ne hercogienes tituls. | ||
− | + | Augstākā vara un virsīpašuma tiesības hercogistē piederēja tās sizerenam, Polijas karalim, bet likumdevēja vara - [[Kurzemes landtāgs|Kurzemes landtāgam]] (hercogam bija saistoši landtāga lēmumi, nesaskaņu gadījumā vēršoties apelācijas tiesā Varšavā). Satversmi un attiecības starp hercogu un muižniecību regulēja divi pamatdokumenti: [[Padošanās līgumi]] un [[Valdības formula]]. Ar Valdības formulu tika izveidota hercogistes Virspadome jeb virspadomnieku kolēģija (hercogistes valdība), kas sastāvēja no [[Landhofmeistars|landhofmeistara]], [[Kanclers|kanclera]], [[burggrāfs|oberburggrāfa]], un [[Landmaršals|landmaršala]], kam palīgos bija divi tiesību doktori. Padome aizstāja hercogu tā prombūtnes, slimības vai nāves gadījumā. Virspadomnieki tika iecelti uz mūžu, izņemot gadījumus, kad tie paši labprātīgi demisionēja. Bez tam virspadomnieki pārstāvēja hercogu landtāgā, kam bija jāsanāk divas reizes gadā Mītavā. Nākamajā pārvaldes līmenī sekoja 4 [[Virspilskungs|virspilskungu]] iecirkņi jeb apgabali ar centriem Tukumā, Kuldīgā, Jelgavā un Sēlpilī (katrā centrā atradās zemākās jeb pirmās instances [[pilstiesa]]). | |
− | + | Sākotnēji hercogam nebija pastāvīgas rezidences, tas kopā ar [[Galms|galmu]] pārvietojās no vienas pils uz otru. Pēc Gotharda nāves hercogs Vilhelms apmetās uz pastāvīgu dzīvi Kuldīgā, bet hercogs Frīdrihs - Jelgavā. 1642. gadā Jelgava hercoga un bruņniecības vienošanās aktā tika pasludināta par galvaspilsētu. Hercogam bija kā [[Vasalis|vasalim]] jāpiedalās karaļa rīkotajos karagājienos un jāpakļaujas karaļa izsludinātajai hercogistes satversmei, kuru hercogam nebija tiesību mainīt. Svarīgākajos pārvaldes jautājumos bija jāprasa karaļa atļauju. Hercogam piederēja monopoltiesības uz naudas kalšanu, metālu ieguvi un dzintara ieguvi. Tas iecēla ierēdņus, piešķīra pilsētu tiesības, izdeva pilsētām policijas noteikumus, apstiprināja amatu ruļļus. Hercoga lēmumi nebija saistoši tiem muižniekiem, kas nebija viņa tiešie vasaļi. Ja hercoga normatīvie akti kādā veidā skāra pārējo muižniecību, lai tie stātos spēkā, tiem bija nepieciešama ratifikācija landtāgā. Dokumenti un lietvedība vācu un latīņu valodās. Gotharda vadībā notika hercogistes ev. luteriskās baznīcas organizācijas izveide, un hercogs bija šās organizācijas galva (1562.-1617. gados [[katolicisms]] herciogistē bija ārpus likuma, aizliegts). Militārās mobilizācijas kārtību noteica divi reglamenti: hercoga vasaļu [[lēņa dienests]] (''Lehndienst''), 100 jātnieki, un [[jātnieku dienests]] (''Roßdienst''), ko pildīja karalim pakļautā [[bruņniecība]] (200 jātnieki). Katram muižas īpašniekam no 20 zemnieku sētām jeb pilna arkla saimniecībām bija jādod viens apbruņots jātnieks un zirgs. Pilskunga pienākumos ietilpa sastādīt sava apgabala arklu sarakstus. Draudoša kara gadījumā iesaucamo skaitu dubultoja. „Ar labiem vīriem, zirgiem, bruņām un visiem piederumiem” tiem bija jādodas karā, turklāt par uzturu sev, zirgiem un palīgiem jārūpējas pašiem (skat. [[Jātnieku arkls|jātnieku dienesta arkls]]). Bez tam hercogs pastāvīgi algoja sev gvardi, kuras skaits mainījās, atkarībā no situācijas. Piemēram, XVII gs. otrajā pusē hercoga Jēkaba pastāvīgos spēkus veidoja 300 jātnieku un 200 kājnieku. Svētdienās pie baznīcām pēc dievkalpojuma 16-60 gadus veciem zemniekiem bija ierindas mācības. Pēc atgriešanās no zviedru gūsta, 1665. gadā Jēkabs palielināja savu pastāvīgo gvardi līdz 1000 vīriem. 1732. gadā hercoga gvardē vija vairs tikai 32 vīri. | |
− | |||
− | |||
− | + | Kaut ''Pacta Subiectionis'' hercogistes robežas noteica kā galīgas, tomēr kopš paša sākuma hercogiem nācās aizstāvēt savu valdījumu teritoriju pret kaimiņu tīkojumiem. Dienvidos uz hercogistes rēķina centās iedzīvoties lietuvieši, nereti vardarbīgi ieņemot hercoga pavalstniekiem piederošās zemes. Konflikti uz robežas ar Lietuvu turpinājās arī pēc XVI gs. 80. gados veiktās robežu regulēšanas un nebeidzās līdz pat hercogistes likvidācijai. Jau Gothards Ketlers un arī viņa pēcnācēji ne vien veltīja daudz pūļu [[Piltenes apgabals|Piltenes apgabala]]<ref>Kopš 1561. gada Piltenes bīskapija, neskatoties uz Žečpospoļitas karaļa Sigismunda II solījumiem nodot to Gotharda Ketlera pakļautībā, administratīvi bija tieši pakļauta karalim un realizēja patstāvīgu, no hercogistes neatkarīgu politiku. Kurzemes hercogu, īpaši hercoga Jēkaba mēģinājumi pārņemt arī šī apgabala pārvaldi, vienmēr izsauca vietējās muižniecības pretestību. XVII gs. otrajā pusē sākušās sarunas par savstarpējā līguma noslēgšanu ilga vairāk nekā 30 gadu, līdz hercogam Fridriham Kazimiram 1685. gadā izdevās panākt sev pozitīvu rezultātu.</ref> pievienošanai hercogistei, bet arī pretendēja uz Grobiņas apgabalu<ref>Grobiņas apgabalu, kurā ietilpa arī bijušās Duvzares teritorija šaipus Sventājas upei, Gothards Ketlers 1560. gada pavasarī ieķīlāja Prūsijas hercogam. Un tikai 1609. gada 13. martā Gotharda jaunākais dēls Vilhelms samaksājis Prūsijas hercogam 50 000 guldeņu ķīlas naudas par Grobiņas pilsnovadu un pievienoja to hercogistei. - LVVA, 5561. f., 4. apr., 775. l.</ref> un virkni citu pierobežas teritoriju. Hercogu rezidence atradās vispirms [[Selburga|Selburgā]] (mūsd. Sēlpils), tad [[Goldingena|Goldingenā]] (mūsd. Kuldīga), kopš 1566. gada Kurzemes un Zemgales hercogs par savu rezidenci izvēlējās [[Mītava|Mītavas]] (mūsd. Jelgava) pili, uz kuru kopā ar galmu pārcēlās 1568. gadā pēc veiktajiem remontdarbiem (galmā 1576. gadā bija 113 personu). | |
− | |||
− | [[ | ||
− | |||
− | Hercogistes | + | Hercogistes ekonomika tika asociēta ar hercoga “mājsaimniecību” (sākotnēji hercoga īpašumus veidoja 140 [[domēne]]s ar 85 [[muiža|muižām]]). Tas nozīmēja, ka valsts un hercoga personiskie ienākumi un izdevumi nebija nodalīti, bet visi līdzekļi nonāca valsts kasē, ko pārvaldīja hercoga kameras - kamerkolēģija jeb renteja (''fürstliche Kammer'', arī ''Rentkammer)'', kuru veidoja [[rentmeistars]], [[kameras sekretārs]], reģistrators, grāmatveži un trīs inspektori (''Cammerverwandte''). Kamera formāli atradās [[landhofmeistars|landhofmeistara]] pakļautība. No rentejas pārvaldītajiem līdzekļiem ([[muiža]]s, [[manufaktūra]]s, nodokļi u.tml.) uzturēja ne vien hercoga ģimeni un galmu, bet arī valsts administratīvo aparātu. No hercoga ienākumiem apmaksāja arī zemākos pārvaldes darbiniekus, piemēram, [[Ministeriālis|ministeriāļus]] (''Ministerial''), tāpēc vienā algu sarakstā sastopam gan valsts augstākos ierēdņus, gan hercoga sulaiņus. Skaidras naudas trūkuma dēļ algu izmaksas nereti aizkavējās, taču amatpersonām pienācās bezmaksas dzīvokļi un uzturs, daļu algas izsniedza arī natūrā. 1663. gadā izdeva muižu apsaimniekošanas noteikumus (''Amtsordnung''), pie kā bija jāpieturas gan muižu pārvaldniekiem, gan zemniekiem. Ik pa 3 gadiem domēnes apmeklēja īpaša komisija, kas pārbaudīja muižu saimniecību, uzklausīja zemnieku sūdzības, sastādīja muižu inventāraprakstus un [[vaku grāmata]]s. |
− | |||
− | |||
− | [[ | + | Hercogistē līdz XVII gs. vidum pastāvēja 6 pilsētas: Kuldīga, Ventspils, Jelgava, Liepāja, Bauska un Jaunpilsētiņa jeb Frīdrihštate (Jaunjelgava). Vēlāk tām pievienojās arī Jēkabpils un Grobiņa. Pilsētas nebija nocietinātas – izņēmums bija Jelgava, kurai apkārt vaļņus uzbūvēja XVII gs. 50. gados. Jebkurai pilsētai piederēja ne vien apbūvētā teritorija, bet arī [[Patrimoniālais apgabals|lauku novads]] ar koplietošanas un privātām ganībām, laukiem un pļavām. Pilsētas īpašumu robežas bija aprakstītas gan pilsētu robežaprakstos, gan atsevišķos robežlīgumos. Bieži vien iedzīvotāju skaita un nodarbošanās ziņā hercogistes pilsētas un [[miests|miesti]] tikpat kā neatšķīrās. Būtiskāko atšķirību iezīmēja īpašu privilēģiju un tiesību esamība, kas apdzīvotai vietai piešķīra pilsētas statusu un noteica tās pārvaldes sistēmu. Hercogistes pilsētu privilēģijas sakņojās t. s. [[Rīgas tiesības|Rīgas tiesībās]]. Visas pilsētas bija pakļautas hercoga virsvarai, kurš apstiprināja rātskungu amatiem izvirzītās personas, izdeva un apstiprināja pilsētu kārtības jeb policijas noteikumus. Landtāgā pilsētas pārstāvēja hercogs, jo [[bruņniecība]] atteicās pielaist tā darbā pilsētu pārstāvjus. Hercogistes teritorijā bija jālieto Rīgas mēri. |
− | + | Pēc fon Ketleru dinastijas apraušanās, vairākas desmitgades hercogisti pārvaldīja Virspadome, kā arī vairāki troņa pretendenti. 1726. gadā daļa bruņniecības par hercogu ievēlēja [[Morics Hermans, Saksijas grāfs|Saksijas Moricu]], kuru 1728. gadā padzina Krievijas karaspēks. Hercogistes statuss neparedzēja hercogu ievēlēšanu, kaut bruņniecība to ļoti vēlējās. Kad fon Bīronu dinastijas pirmais hercogs Ernsts Johans nonāca nežēlastībā Krievijā un atradās Sibīrijā, 1741. gadā ievēlēja Lineburgas princi [[Ludvigs Ernests, Lineburgas princis|Ludvigu Ernestu]], bet 1758. gadā - [[Karls no Saksijas, Kurzemes hercogs|Saksijas Kārli]]. 1763. gadā fon Bīroni atjaunoja savu varu. | |
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
− | + | XVIII gs. otrajā pusē pieauga [[Krievijas impērija]]s intereses un, attiecīgi, politiskais spiediens. 1783. gadā noslēgtās Tirdzniecības un robežu konvencijas rezutātā Krievija pārņēma savā kontrolē hercogistes eksportu, un turpmākos gadus faktiskā vara atradās Krievijas sūtņu (ministra statusā) rokās. Pēc t.s. ''[[Kostjuško sacelšanās|Kostjuško sacelšanās]]'' (pol. ''Powstanie kościuszkowskie'') apspiešanas Žečpospoļita kā valsts ''de facto'' praktiski vairs neeksistēja, un 1795. gada 18. martā Kurzemes muižnieki manifestēja vasalitātes attiecību saraušanu, par savu lēņa kungu izvēloties jauno Žečpospoļitas ziemeļaustrumu zemju īpašnieku Krievijas imperatori (1795. gada 24. oktobrī uzvarētājvalstis sadalīja savā starpā atlikušo Žečpospoļitas teritoriju, 25. novembrī karalis [[Staņislavs II Poņatovskis, Žečpospoļitas karalis|Staņislavs II]] atteicās no troņa un Žečpospoļita ''de iure'' kā valsts pārstāja pastāvēt). Hercogs Pēteris martā bija spiests atteikties no troņa<ref>Thronverzicht Herzog Peters. St, Petersburg, 17./28. März 1795.</ref>, bet [[Kurzemes bruņniecība]]s savā manifestā<ref>''Manifest einer Wohlgeborenen Ritter- und Landshaft der Herzogtümer Kurland und Semgallen über die Entsagung ihrer zeitherigen oberherrschaftlichen und Lehnsverbindung mit Polen''. Mitau, 18. März 1795</ref> atteicās no lēņa atkarības un citām saistībām ar Žečpospoļitu, apliecinot<ref>''Unterwefungsakte einer Wohlgeborenen Ritter- und Landshaft der Herzogtümer Kurland und Semgallen an Ihro Kaiserliche Majestät aller Reussen''. Mitau, 18. März 1795</ref>, ka tā turpmāk pakļaujas Krievijas imperatoriskajai majestātei. Krievijas imperatore pieņēma arī Kurzemes un Zemgales hercoga titulu un 27.11.1795. likvidēja hercogisti kā teritoriāli administratīvu vienību, izveidojot "[[Kurzemes vietniecība|Kurzemes vietniecību]]". | |
− | [[ | ||
− | '''[[ | ||
− | + | Neveiksmīgi mēģinājumi atjaunot hercogisti bija 1812. un 1918. gadā (skat. [[Kurzemes hercogiste]]). | |
− | * [[ | + | |
− | + | ==== Likumdošanas akti ==== | |
− | + | ||
− | * [[ | + | * [[Padošanās līgumi]] (1561) |
− | * [[ | + | * [[Sigismunda Augusta privilēģija]] (1561) |
− | * [[ | + | * [[Kurzemes hercogistes un Lietuvas lielkņazistes ūnija]] (1569.) |
− | '''[[Bīronu | + | * [[Gotharda privilēģija]] (1570.) |
+ | * [[Valdības formula]] (''Formula Regiminis'', 1617.) | ||
+ | * [[Kurzemes statūti]] (''Statuta Curlandica'', 1617.) | ||
+ | * [[Bīrona pakts]] (1737.) | ||
+ | |||
+ | '''Skatīt arī:''' [[Ketleru ģerbonis]], [[Bīronu ģerbonis]] | ||
==== Atsauces un skaidrojumi ==== | ==== Atsauces un skaidrojumi ==== | ||
47. rindiņa: | 76. rindiņa: | ||
{{atsauces}} | {{atsauces}} | ||
− | == | + | ==== Galerija==== |
+ | <center><gallery> | ||
+ | Attēls:Duchy_of_Courland_Coat_of_Arms.png|hercogu fon Ketleru ģerbonis kokgriezumā | ||
+ | Attēls:Ketleru gerbonis.png|hercogu fon Ketleru ģerbonis | ||
+ | Attēls:Courland_herzogs.jpg|Kurzemes un Zemgales hercogi (1895. g. zīmējums) | ||
+ | Attēls:Kuldiga_castle.jpg|Kuldīgas pils (1680.) | ||
+ | Attēls:Duchie_of_Courland_Trade_Navy_Flag.png|Ketleru tirdzniecības kuģu karogs | ||
+ | Attēls:Duchie_of_Courland_War_Navy_Flag.png|Ketleru karakuģu karogs, mūsdienu rekonstrukcija | ||
+ | Attēls:Kurzemes karogs.jpg|Ketleru karakuģu karogs | ||
+ | Attēls:FrKazimirKettler_Courland_Flag.png|prinča Fridriha Kazimira grenadieru pulka karogs (1673) | ||
+ | Attēls:Atteiksanas_no_Polijas.jpg|Kurzemes bruņniecības 18.03.1795. lēmums par atteikšanos no lēņa saistībām ar Žečpospoļitas karali. | ||
+ | Attēls:Hercogs_tombs_Mitau_1916.jpg|hercogu sarkofāgi Mītavas (Jelgavas) pils pagrabos | ||
+ | </gallery></center> | ||
+ | |||
+ | ==== Kartes ==== | ||
+ | <center><gallery> | ||
+ | Attēls:Kurland_fragment.jpg|Rietumkurzeme; kartes fragments | ||
+ | Attēls:Livonia_et_Curlandia_fragment.JPG|Rietumkurzeme; kartes fragments | ||
+ | Attēls:Ducatum_Livoniae_et_Curlandiae.jpg|1720. gada karte | ||
+ | Attēls:Baltija_1745.jpg|1745. | ||
+ | Attēls:Courland_1747.jpg|Barnikela karte (1747) | ||
+ | Attēls:Courland_map_1747.jpg|Barnikela kartes fragments (1747) | ||
+ | Attēls:Courland_ducatus_map_1770.png|1770. | ||
+ | Attēls:Karte_von_Kurland_1797–1819.jpg|1797. | ||
+ | </gallery></center> | ||
+ | |||
+ | ==== Skatīt arī ==== | ||
+ | |||
+ | * [[Kurzemes un Zemgales hercogistes pārvalde]] | ||
+ | * [[Kurzemes un Zemgales hercogistes padome]] | ||
+ | * [[Ketleru dinastija]], [[Bīronu dinastija]] | ||
+ | * [[Kurzemes bruņniecība]] | ||
+ | * [[Kurzemes literatūras un mākslas biedrība]] | ||
+ | |||
+ | == Avoti un literatūra par šo tēmu == | ||
* Kalniņš V., Kurzemes valsts iekārta un tiesības. - Rīga, 1963. | * Kalniņš V., Kurzemes valsts iekārta un tiesības. - Rīga, 1963. | ||
* Juškēvičs J., Kurzemes hercogi un viņu laikmets. - Rīga, 1935. (2. pārstrādātais izdevums, izdevniecība „Zvaigzne”: Rīga, 1993.g.) | * Juškēvičs J., Kurzemes hercogi un viņu laikmets. - Rīga, 1935. (2. pārstrādātais izdevums, izdevniecība „Zvaigzne”: Rīga, 1993.g.) | ||
* Erdmanis G., Kurzemes viduslaiku pilis. - Zinātne: Rīga, 1989 | * Erdmanis G., Kurzemes viduslaiku pilis. - Zinātne: Rīga, 1989 | ||
− | * Andersons E. Senie kurzemnieki Amerikā un | + | * Andersons E. Senie kurzemnieki Amerikā un Tobago kolonizācija. - Daugava: Stokholma, 1970. - 371 lpp. |
− | * Andersons E. Tur plīvoja Kurzemes karogi. - Grāmatu Draugs: Bruklina, 1970. | + | * Andersons E. Tur plīvoja Kurzemes karogi : Kurzemnieku kolonija Gambijā. - Grāmatu Draugs: Bruklina, 1970. - 238 lpp. |
* Zalsters A. E. - Hercoga Jēkaba burinieki. - Jumava: Ventspils, 2002. | * Zalsters A. E. - Hercoga Jēkaba burinieki. - Jumava: Ventspils, 2002. | ||
* Kurzemes un Zemgales hercogiste 1562-1795. / Radovics A. (sast.). - Stāsti un romāni: Rīga, 2007., 368. lpp. ISBN 9789984392387 | * Kurzemes un Zemgales hercogiste 1562-1795. / Radovics A. (sast.). - Stāsti un romāni: Rīga, 2007., 368. lpp. ISBN 9789984392387 | ||
+ | * Ķīmija Kurzemes hercogistē (1561-1795). / I.Grosvalds, U.Alksnis, A.Zalsters, I.Meirovics. // Rīgas Tehniskās Universitātes zin. raksti. 8.sēr., Humanitārās un sociālās zinātnes. - ISSN 1407-9291. - 7.sēj. (2005), 22.-34.lpp. | ||
+ | * Sommerlata Anne. Kurzemnieks Francijas dienestā 18. gs. beigās: barons Kārlis fon Nolde. Ziņojumi par Kurzemi. // Ventspils muzeja raksti. V, 2006., 50.-60. lpp. | ||
+ | * Kļava V. Kurzemes un Zemgales hercogistes sākumi Eiropas vēstures kontekstā kā vēstures mācīšanas problēma. // Ventspils muzeja raksti. V, 2006., 14.-23. lpp. | ||
+ | * Dzenis A. Vietējās izcelsmes lēņa vīri Kurzemes un Zemgales hercogistē. // Ventspils muzeja raksti. V, 2006., 70.-88. lpp. | ||
+ | * No Padošanās līguma līdz Valdības formulai. Kurzemes hercogistes satversmes attīstība no 1561. g. līdz 1617. g. // Latvijas Vēstures Institūta Žurnāls. 1993., Nr4., 42.-58. lpp. | ||
+ | * Bibliogrāfija Kurzemes novada studijām // Kurzeme / E.Dubiņš. - aut. izd.: Rīga, 1993. 117.-125. lpp. | ||
+ | * Hercoga galma rēķini. 17. gs. pirmā trešdaļa. Fragments. - LVVA, 554. f., 3. apr., 45. l. | ||
+ | * Hercoga Frīdriha izdevumu grāmata. 17. gs. sākums. Fragments. - LVVA, 554. f., 1. apr., 70. l. | ||
+ | * Jakovļeva M. Cīņa par Kurzemes un Zemgales hercogistes pastāvēšanu Ketleru dinastijas laikā (1561.-1737.). // Latvijas arhīvi. Nr.3./4., 2011., 64.-88. lpp. | ||
+ | * Čerpinska A. Kurzemes un Zemgales hercoga troņa mantošanas jautājums 1711.-1718. gadā. // Latvijas arhīvi. Nr.3./4., 2011., 210.-234. lpp. | ||
+ | * Pārsla Pētersone. Hercogistes pasta ceļš Skrunda–Kuldīga–Ventspils un tā uzturētāji. 1685–1795. // Latvijas arhīvi. 2011. Nr.3. 144.-194. lpp. ISSN 1407-2270 | ||
+ | * Mārīte Jakovļeva. Kurzemes hercogistes laika dokumenti par piekrasti un tās iedzīvotājiem. // Letonikas otrais kongress. Letonikas avoti: Latvijas piekraste. Arheoloģija, etnogrāfija, vēsture. – Rīga: Latvijas vēstures institūta apgāds, 2008. – 359 lpp. (102-114. lpp.) | ||
+ | * Hībners Martins, Kellers Folkers. No padošanās līguma līdz valdības formulai. // Latvijas vēstures institūta žurnāls. 1993. Nr.4., 42.-58. lpp. | ||
+ | * Zeids Teodors. Kurzemes hercogiste historiogrāfijā. // Latvijas vēstures institūta žurnāls. 1994. Nr.2., 16.-26. lpp. | ||
+ | * Lukss Markuss. Liepājas muitas un tirdzniecības likumi hercogu Ketleru valdīšanas laikā. // Latvijas vēstures institūta žurnāls. 1997. Nr.3., 68.-86. lpp. | ||
+ | * Jakovļeva Mārīte. Kurzemes hercogistes teritorija un robežas 16. gs. otrajā pusē un l7. gs. // Latvijas vēstures institūta žurnāls. 1998. Nr.2., 33.-58. lpp. | ||
+ | * Jakovļeva Mārīte. Kurzemes hercoga Jēkaba attiecības ar Krieviju. // Latvijas vēstures institūta žurnāls. 2005. Nr.3., 30.-55. lpp. | ||
+ | * Jakovļeva Mārīte. Kurzemes hercogu dzelzsmanufaktūras. // Latvijas vēstures institūta žurnāls. 1992. Nr.4., 29.-48. lpp. | ||
+ | * Jenšs J. Kapitālistiskā manufaktūra Vidzemē XVIII gadsimta beigās un XIX gadsimta sākumā. - Rīga, 1951 | ||
+ | * Karlsons Ž. Kurzemes ceļi hercogu laikos. // Brīvās zemes Ilustrētais pielikums, Nr.44., 1937., 346.-347. lpp. | ||
+ | * M. Puriņš (1939). Kurzemes militārā palīdzība Francijai 17. gs. // Militārais Apskats, 1939, Nr.4–5. (Saīsinātu raksta versiju sk.: Militārais Apskats, 1995, 1, 72.–78. lpp.) | ||
+ | * Jēkabsons Ē. Žečpospolitas varas posms Latvijas teritorijā 1561.-1795. gadā: stāvoklis latviešu historiogrāfijā. // Latvijas vēstures intitūta žurnāls. 2012, Nr. 4, 32.–56. lpp. | ||
+ | ---- | ||
+ | * Das Herzogtum Kurland 1561–1795. Verfassung, Wirtschaft, Gesellschaft. Band 2 / Hrsg. von Erwin Oberländer. – Verl. Nordostdt. Kulturwerk: Lüneburg, 2001. – 307 S.: il. ISBN 3-932267-33-8 | ||
+ | * Kurland. Vom polnisch-litauischen Lehnsherzogtum zur russischen Provinz. Dokumente zur Verfassungsgeschichte 1661 – 1795. / hrsg.von Erwin Oberländer und Volker Keller. - Paderborn, 2008 | ||
+ | * Die Herzogin von Kurland im Spiegel ihrer Zeitgenossen: Europäische Salonkultur um 1800. Zum 250. Geburtstag der Herzogin von Kurland. / Hofmann, Klaus (Hrsg.) - Museum Burg Posterstein, 2011. 248 S. | ||
---- | ---- | ||
− | * | + | * Berkis Alexander Valdonis. A history of the Duchy of Courland, (1561-1795) - University of Wisconsin-Madison Press, 1954 - P. 658 (P.M. Harrod, 1969 - P. 336) |
== Resursi internetā par šo tēmu == | == Resursi internetā par šo tēmu == | ||
68. rindiņa: | 157. rindiņa: | ||
* [http://apslepta-vesture.blogiem.lv/tag/kurzemes%20hercogiste/ Dzenis A. Raksti par Kurzemi] | * [http://apslepta-vesture.blogiem.lv/tag/kurzemes%20hercogiste/ Dzenis A. Raksti par Kurzemi] | ||
* [http://64.233.183.104/search?q=cache:A7g6Er7mgRIJ:www.arhivi.lv/sitedata/LVVA/dokumenti/Publikacijas/No%2520JelgavasLidzMemelei1.pdf+Kurzemes+hercogiste&hl=lv&ct=clnk&cd=21&gl=lv Pasta sakari Kurzemes un Zemgales hercogistē - izstādes katalogs] | * [http://64.233.183.104/search?q=cache:A7g6Er7mgRIJ:www.arhivi.lv/sitedata/LVVA/dokumenti/Publikacijas/No%2520JelgavasLidzMemelei1.pdf+Kurzemes+hercogiste&hl=lv&ct=clnk&cd=21&gl=lv Pasta sakari Kurzemes un Zemgales hercogistē - izstādes katalogs] | ||
− | ---- | + | * [http://64.233.183.104/search?q=cache:-v65HtR3DIIJ:www.arhivi.lv/sitedata/ZURNALS/zurnalu_raksti/154-159-Recenzijas..pdf+Kurzemes+hercogi&hl=lv&ct=clnk&cd=34&gl=lv Pētersone P. Rezenzija. / Das Herzogtum Kurland 1561–1795. Verfassung, Wirtschaft, Gesellschaft. / Hrsg. von Erwin Oberländer] |
− | * [http://www. | + | * [http://www.liis.lv/kultvest/kultura/latvija/refkul3/citati.htm Juškevičs J. Kurzemes hercogi un viņu laikmets. - fragmenti] |
− | * [http:// | + | * [http://www.arhivi.lv/sitedata/LVVA/katalogi/Katalogs.pdf No hercoga Gotharda līdz hercogam Jēkabam : Kurzemes un Zemgales hercogistes 450. dzimšanas dienas izstāde LVVA - katalogs] |
− | * [http:// | + | * [http://www.arhivi.lv/sitedata/ZURNALS/zurnalu_raksti/210-234.pdf Čerpinska A. Kurzemes un Zemgales hercoga troņa mantošanas jautājums 1711.-1718. gadā. // Latvijas arhīvi. Nr.3./4., 2011., 210.-234. lpp. (.pdf)] |
+ | * [http://jaunserdis.blogspot.com/ Bēzs Arnolds. Kurzemes hercogvalsts galvaspilsētā Grobiņā.] | ||
+ | * [http://www.rvt.lv/GRAMATAS/Poligrafija_un_Kimija/Kimija/25._Ievads_specialitate_Inta_Bombiza.pdf Inta Bombiza. Ķīmija Kurzemes hercogiste. // Ķīmiskā rūpniecība : ievads specialitātē.] | ||
+ | * [http://www.lamuhich.lv/index.php?option=com_content&view=category&layout=blog&id=33&Itemid=24 Ķīmija Kurzemes hercogistē (1561-1795) // Ķīmiskā ražošana Latvijā] | ||
+ | * [http://issuu.com/avastgo/docs/tur_plivoja_kurzemes_karogi__lat_ Andersons Edgars. Tur plīvoja Kurzemes karogi. - 149 lp.] ISBN 9984-794-72-3 | ||
+ | * [https://www.google.com/url?url=https://dspace.lu.lv/dspace/bitstream/handle/7/3037/Jakovleva_M_Kurzemes_hercogistes_parvalde_1999.pdf%3Fsequence%3D1&rct=j&q=&esrc=s&sa=U&ei=CfQ1Vfn-OoSTyQPq9IHIBw&ved=0CBgQFjAA&sig2=-sMQfd8kIWljlq75LZvKOg&usg=AFQjCNFQIAipUXW0gMU5BB4tYcOjU9HM4g Jakovļeva M. Kurzemes hercogistes pārvaldes teritoriju, robežas un metālieguves manufaktūras (1561-1795) - promocijas darbs] | ||
+ | * [http://www.historia.lv/sites/default/files/media/Biblioteka/Literatura/Akademiskie_raksti/2014/decembris/indulis_kenins_kurzemes_hercogiste_historia.lv.pdf Indulis Ķēniņš. Kurzemes-Zemgales hercogiste. - historia.lv] | ||
---- | ---- | ||
* [http://depts.washington.edu/baltic/papers/duchy.html Ceaser Ray A., Duchy of Courland - University of Washington, June 2001] | * [http://depts.washington.edu/baltic/papers/duchy.html Ceaser Ray A., Duchy of Courland - University of Washington, June 2001] | ||
80. rindiņa: | 175. rindiņa: | ||
* [http://www.geocities.com/athens/olympus/5539/courland/1gket.html Duchy of Courland - Gotthard Kettler, 1561-1587, coins] | * [http://www.geocities.com/athens/olympus/5539/courland/1gket.html Duchy of Courland - Gotthard Kettler, 1561-1587, coins] | ||
* [http://www.geocities.com/Athens/Olympus/5539/courland/courland.html Duchy of Courland, 1561–1795] | * [http://www.geocities.com/Athens/Olympus/5539/courland/courland.html Duchy of Courland, 1561–1795] | ||
+ | * [http://www.geocities.com/Athens/Olympus/5539/dole/dole.html Coins of Duchy of Livonia, 1561-1621 (1772)] | ||
+ | * [http://minds.wisconsin.edu/handle/1793/38193 Berkis Alexander Valdonis. A history of the Duchy of Courland, (1561-1795)] | ||
+ | * [http://www.itl.rtu.lv/hercogiste/index.php?lang=en&id=10 Virtual exhibition "From duke Gothard till duke James"] | ||
---- | ---- | ||
* [http://www.verfassungen.de/lv/recht1795-kurland.htm Staatsrecht des Herzogtums Kurland der Jahre 1795 bis 1918] | * [http://www.verfassungen.de/lv/recht1795-kurland.htm Staatsrecht des Herzogtums Kurland der Jahre 1795 bis 1918] | ||
85. rindiņa: | 183. rindiņa: | ||
* [http://www.baltische-ritterschaften.de/Ritterschaften/Kurland/Kurland.htm Die Kurländische Ritterschaft] | * [http://www.baltische-ritterschaften.de/Ritterschaften/Kurland/Kurland.htm Die Kurländische Ritterschaft] | ||
* [http://www.von-stackelberg.de/geschichte/kurland.htm Ritterschaften der Familie in Kurland] | * [http://www.von-stackelberg.de/geschichte/kurland.htm Ritterschaften der Familie in Kurland] | ||
+ | * [http://kpbc.umk.pl/dlibra/docmetadata?id=45681&from=&dirids=1&ver_id=&lp=2&QI= Geschichte von Littauen, Kurland und Liefland / von Schlözer, August Ludwig (1735-1809), Gebhardi Ludwig Albrecht (1735-1802)] | ||
+ | * [http://buksartis.lv/pic/vesture/hronikas/KurlandischeGuter-Chroniken.pdf Eduard Frhr. von Fircks. Neue Kurländische Güter-Chroniken. – Mitau, 1900] | ||
+ | ---- | ||
+ | * [http://www.talleyrand.org/lieux/crypte_familiale_courlande.html Didzis Lībietis, Lauma Lancmane. La crypte familiale des Ducs de Courlande] | ||
+ | ---- | ||
+ | * [http://www.infoliolib.info/sprav/brokgaus/2/2425.html Курляндия - Энциклопедический словарь Ф.А.Брокгаузa, И.А.Ефронa] | ||
+ | * [http://66.102.9.104/search?q=cache:qI-qDLvg8IIJ:shh.neolain.lv/seminar14/oblozka-ocerki-Jelgava-Jurij-Petrov.doc+Фридрих+Казимир+Кетлер&hl=lv&ct=clnk&cd=10&gl=lv Петров Ю. Очерки истории г. Елгавы. 2007] | ||
+ | * [http://bibliotekar.ru/reprint-76/index.htm Бильбасов В. Присоединение Курляндии. / Русская старина/ 1895. – Т. 83] | ||
+ | * [http://eh.lenin.ru/russian/2eu/latvia/lat-hist1.htm Герцогство Курляндия 1561-1795 - флаги] | ||
+ | * [http://www.gumer.info/bibliotek_Buks/History/letopis/prosch_kurland.php Прошение Курляндского рыцарства и земства о принятии Курляндии под покровительство России. Февраль, 1795 г.] | ||
+ | * [http://guides.rusarchives.ru/browse/guidebook.html?bid=147&sid=1142271 Сношения России с Курляндией: Центральный государственный архив древних актов, Ф. 63 , 165 ед. хр. , 1576 - 1719 (коп. и выписки 1561 - 1742) . Оп. 1 - 4] | ||
− | [[Kategorija: | + | [[Kategorija:Valstis]] |
+ | [[Kategorija:Valstu provinces]] |
Pašreizējā versija, 2022. gada 5. marts, plkst. 17.48
![]() | |
![]() | |
pastāv | 1561-1795 |
rezidence | Mītava |
sizerens | Žečpospoļitas karalis |
pārvalde | |
platība | ~ ... km2 |
iedzīvotāju skaits | ~ 200 000 |
hercogi |
|
![]() |
Kurzemes un Zemgales hercogiste (lat. Ducatus Curlandiae et Semigalliae, vc. Herzogtum Kurland und Sem(i)gallen, fr. Duché de Courlande et Sémigalle, an. Duchy of Courland and Semigallia, pl. Księstwo Kurlandii i Semigalii) - Žečpospoļitas province, mantojams lēnis (dažkārt literatūrā dēvēta par vasaļvalsti) mūsdienu Latvijas teritorijā, Daugavas kreisā krasta zemes, laikā no 1561. līdz 1795. gadam. Izveidota kā Polijas karaļa piešķirts mantojams lēnis 1561. gada 28. novembrī (Hercoga zīmogu karalis apstiprināja 1565. g.). Hercogistes izlēņošana notika Žečpospoļitas Seimā, kur visiem hercogiem bija jādod uzticības zvērests, pēc kura norisinājās investitūra jeb ievadīšana hercoga varā.[1] Hercoga troni nevarēja mantot ne sievietes, ne radinieki no blakus līnijām, tāpēc hercogu laulātajām draudzenēm bija tikai konsortes statuss, bet ne hercogienes tituls.
Augstākā vara un virsīpašuma tiesības hercogistē piederēja tās sizerenam, Polijas karalim, bet likumdevēja vara - Kurzemes landtāgam (hercogam bija saistoši landtāga lēmumi, nesaskaņu gadījumā vēršoties apelācijas tiesā Varšavā). Satversmi un attiecības starp hercogu un muižniecību regulēja divi pamatdokumenti: Padošanās līgumi un Valdības formula. Ar Valdības formulu tika izveidota hercogistes Virspadome jeb virspadomnieku kolēģija (hercogistes valdība), kas sastāvēja no landhofmeistara, kanclera, oberburggrāfa, un landmaršala, kam palīgos bija divi tiesību doktori. Padome aizstāja hercogu tā prombūtnes, slimības vai nāves gadījumā. Virspadomnieki tika iecelti uz mūžu, izņemot gadījumus, kad tie paši labprātīgi demisionēja. Bez tam virspadomnieki pārstāvēja hercogu landtāgā, kam bija jāsanāk divas reizes gadā Mītavā. Nākamajā pārvaldes līmenī sekoja 4 virspilskungu iecirkņi jeb apgabali ar centriem Tukumā, Kuldīgā, Jelgavā un Sēlpilī (katrā centrā atradās zemākās jeb pirmās instances pilstiesa).
Sākotnēji hercogam nebija pastāvīgas rezidences, tas kopā ar galmu pārvietojās no vienas pils uz otru. Pēc Gotharda nāves hercogs Vilhelms apmetās uz pastāvīgu dzīvi Kuldīgā, bet hercogs Frīdrihs - Jelgavā. 1642. gadā Jelgava hercoga un bruņniecības vienošanās aktā tika pasludināta par galvaspilsētu. Hercogam bija kā vasalim jāpiedalās karaļa rīkotajos karagājienos un jāpakļaujas karaļa izsludinātajai hercogistes satversmei, kuru hercogam nebija tiesību mainīt. Svarīgākajos pārvaldes jautājumos bija jāprasa karaļa atļauju. Hercogam piederēja monopoltiesības uz naudas kalšanu, metālu ieguvi un dzintara ieguvi. Tas iecēla ierēdņus, piešķīra pilsētu tiesības, izdeva pilsētām policijas noteikumus, apstiprināja amatu ruļļus. Hercoga lēmumi nebija saistoši tiem muižniekiem, kas nebija viņa tiešie vasaļi. Ja hercoga normatīvie akti kādā veidā skāra pārējo muižniecību, lai tie stātos spēkā, tiem bija nepieciešama ratifikācija landtāgā. Dokumenti un lietvedība vācu un latīņu valodās. Gotharda vadībā notika hercogistes ev. luteriskās baznīcas organizācijas izveide, un hercogs bija šās organizācijas galva (1562.-1617. gados katolicisms herciogistē bija ārpus likuma, aizliegts). Militārās mobilizācijas kārtību noteica divi reglamenti: hercoga vasaļu lēņa dienests (Lehndienst), 100 jātnieki, un jātnieku dienests (Roßdienst), ko pildīja karalim pakļautā bruņniecība (200 jātnieki). Katram muižas īpašniekam no 20 zemnieku sētām jeb pilna arkla saimniecībām bija jādod viens apbruņots jātnieks un zirgs. Pilskunga pienākumos ietilpa sastādīt sava apgabala arklu sarakstus. Draudoša kara gadījumā iesaucamo skaitu dubultoja. „Ar labiem vīriem, zirgiem, bruņām un visiem piederumiem” tiem bija jādodas karā, turklāt par uzturu sev, zirgiem un palīgiem jārūpējas pašiem (skat. jātnieku dienesta arkls). Bez tam hercogs pastāvīgi algoja sev gvardi, kuras skaits mainījās, atkarībā no situācijas. Piemēram, XVII gs. otrajā pusē hercoga Jēkaba pastāvīgos spēkus veidoja 300 jātnieku un 200 kājnieku. Svētdienās pie baznīcām pēc dievkalpojuma 16-60 gadus veciem zemniekiem bija ierindas mācības. Pēc atgriešanās no zviedru gūsta, 1665. gadā Jēkabs palielināja savu pastāvīgo gvardi līdz 1000 vīriem. 1732. gadā hercoga gvardē vija vairs tikai 32 vīri.
Kaut Pacta Subiectionis hercogistes robežas noteica kā galīgas, tomēr kopš paša sākuma hercogiem nācās aizstāvēt savu valdījumu teritoriju pret kaimiņu tīkojumiem. Dienvidos uz hercogistes rēķina centās iedzīvoties lietuvieši, nereti vardarbīgi ieņemot hercoga pavalstniekiem piederošās zemes. Konflikti uz robežas ar Lietuvu turpinājās arī pēc XVI gs. 80. gados veiktās robežu regulēšanas un nebeidzās līdz pat hercogistes likvidācijai. Jau Gothards Ketlers un arī viņa pēcnācēji ne vien veltīja daudz pūļu Piltenes apgabala[2] pievienošanai hercogistei, bet arī pretendēja uz Grobiņas apgabalu[3] un virkni citu pierobežas teritoriju. Hercogu rezidence atradās vispirms Selburgā (mūsd. Sēlpils), tad Goldingenā (mūsd. Kuldīga), kopš 1566. gada Kurzemes un Zemgales hercogs par savu rezidenci izvēlējās Mītavas (mūsd. Jelgava) pili, uz kuru kopā ar galmu pārcēlās 1568. gadā pēc veiktajiem remontdarbiem (galmā 1576. gadā bija 113 personu).
Hercogistes ekonomika tika asociēta ar hercoga “mājsaimniecību” (sākotnēji hercoga īpašumus veidoja 140 domēnes ar 85 muižām). Tas nozīmēja, ka valsts un hercoga personiskie ienākumi un izdevumi nebija nodalīti, bet visi līdzekļi nonāca valsts kasē, ko pārvaldīja hercoga kameras - kamerkolēģija jeb renteja (fürstliche Kammer, arī Rentkammer), kuru veidoja rentmeistars, kameras sekretārs, reģistrators, grāmatveži un trīs inspektori (Cammerverwandte). Kamera formāli atradās landhofmeistara pakļautība. No rentejas pārvaldītajiem līdzekļiem (muižas, manufaktūras, nodokļi u.tml.) uzturēja ne vien hercoga ģimeni un galmu, bet arī valsts administratīvo aparātu. No hercoga ienākumiem apmaksāja arī zemākos pārvaldes darbiniekus, piemēram, ministeriāļus (Ministerial), tāpēc vienā algu sarakstā sastopam gan valsts augstākos ierēdņus, gan hercoga sulaiņus. Skaidras naudas trūkuma dēļ algu izmaksas nereti aizkavējās, taču amatpersonām pienācās bezmaksas dzīvokļi un uzturs, daļu algas izsniedza arī natūrā. 1663. gadā izdeva muižu apsaimniekošanas noteikumus (Amtsordnung), pie kā bija jāpieturas gan muižu pārvaldniekiem, gan zemniekiem. Ik pa 3 gadiem domēnes apmeklēja īpaša komisija, kas pārbaudīja muižu saimniecību, uzklausīja zemnieku sūdzības, sastādīja muižu inventāraprakstus un vaku grāmatas.
Hercogistē līdz XVII gs. vidum pastāvēja 6 pilsētas: Kuldīga, Ventspils, Jelgava, Liepāja, Bauska un Jaunpilsētiņa jeb Frīdrihštate (Jaunjelgava). Vēlāk tām pievienojās arī Jēkabpils un Grobiņa. Pilsētas nebija nocietinātas – izņēmums bija Jelgava, kurai apkārt vaļņus uzbūvēja XVII gs. 50. gados. Jebkurai pilsētai piederēja ne vien apbūvētā teritorija, bet arī lauku novads ar koplietošanas un privātām ganībām, laukiem un pļavām. Pilsētas īpašumu robežas bija aprakstītas gan pilsētu robežaprakstos, gan atsevišķos robežlīgumos. Bieži vien iedzīvotāju skaita un nodarbošanās ziņā hercogistes pilsētas un miesti tikpat kā neatšķīrās. Būtiskāko atšķirību iezīmēja īpašu privilēģiju un tiesību esamība, kas apdzīvotai vietai piešķīra pilsētas statusu un noteica tās pārvaldes sistēmu. Hercogistes pilsētu privilēģijas sakņojās t. s. Rīgas tiesībās. Visas pilsētas bija pakļautas hercoga virsvarai, kurš apstiprināja rātskungu amatiem izvirzītās personas, izdeva un apstiprināja pilsētu kārtības jeb policijas noteikumus. Landtāgā pilsētas pārstāvēja hercogs, jo bruņniecība atteicās pielaist tā darbā pilsētu pārstāvjus. Hercogistes teritorijā bija jālieto Rīgas mēri.
Pēc fon Ketleru dinastijas apraušanās, vairākas desmitgades hercogisti pārvaldīja Virspadome, kā arī vairāki troņa pretendenti. 1726. gadā daļa bruņniecības par hercogu ievēlēja Saksijas Moricu, kuru 1728. gadā padzina Krievijas karaspēks. Hercogistes statuss neparedzēja hercogu ievēlēšanu, kaut bruņniecība to ļoti vēlējās. Kad fon Bīronu dinastijas pirmais hercogs Ernsts Johans nonāca nežēlastībā Krievijā un atradās Sibīrijā, 1741. gadā ievēlēja Lineburgas princi Ludvigu Ernestu, bet 1758. gadā - Saksijas Kārli. 1763. gadā fon Bīroni atjaunoja savu varu.
XVIII gs. otrajā pusē pieauga Krievijas impērijas intereses un, attiecīgi, politiskais spiediens. 1783. gadā noslēgtās Tirdzniecības un robežu konvencijas rezutātā Krievija pārņēma savā kontrolē hercogistes eksportu, un turpmākos gadus faktiskā vara atradās Krievijas sūtņu (ministra statusā) rokās. Pēc t.s. Kostjuško sacelšanās (pol. Powstanie kościuszkowskie) apspiešanas Žečpospoļita kā valsts de facto praktiski vairs neeksistēja, un 1795. gada 18. martā Kurzemes muižnieki manifestēja vasalitātes attiecību saraušanu, par savu lēņa kungu izvēloties jauno Žečpospoļitas ziemeļaustrumu zemju īpašnieku Krievijas imperatori (1795. gada 24. oktobrī uzvarētājvalstis sadalīja savā starpā atlikušo Žečpospoļitas teritoriju, 25. novembrī karalis Staņislavs II atteicās no troņa un Žečpospoļita de iure kā valsts pārstāja pastāvēt). Hercogs Pēteris martā bija spiests atteikties no troņa[4], bet Kurzemes bruņniecības savā manifestā[5] atteicās no lēņa atkarības un citām saistībām ar Žečpospoļitu, apliecinot[6], ka tā turpmāk pakļaujas Krievijas imperatoriskajai majestātei. Krievijas imperatore pieņēma arī Kurzemes un Zemgales hercoga titulu un 27.11.1795. likvidēja hercogisti kā teritoriāli administratīvu vienību, izveidojot "Kurzemes vietniecību".
Neveiksmīgi mēģinājumi atjaunot hercogisti bija 1812. un 1918. gadā (skat. Kurzemes hercogiste).
Satura rādītājs
Likumdošanas akti
- Padošanās līgumi (1561)
- Sigismunda Augusta privilēģija (1561)
- Kurzemes hercogistes un Lietuvas lielkņazistes ūnija (1569.)
- Gotharda privilēģija (1570.)
- Valdības formula (Formula Regiminis, 1617.)
- Kurzemes statūti (Statuta Curlandica, 1617.)
- Bīrona pakts (1737.)
Skatīt arī: Ketleru ģerbonis, Bīronu ģerbonis
Atsauces un skaidrojumi
- ↑ Lēņa atjaunošanas ceremonija bija jāveic ikreiz, kad hercogistē mainījās valdnieks.
- ↑ Kopš 1561. gada Piltenes bīskapija, neskatoties uz Žečpospoļitas karaļa Sigismunda II solījumiem nodot to Gotharda Ketlera pakļautībā, administratīvi bija tieši pakļauta karalim un realizēja patstāvīgu, no hercogistes neatkarīgu politiku. Kurzemes hercogu, īpaši hercoga Jēkaba mēģinājumi pārņemt arī šī apgabala pārvaldi, vienmēr izsauca vietējās muižniecības pretestību. XVII gs. otrajā pusē sākušās sarunas par savstarpējā līguma noslēgšanu ilga vairāk nekā 30 gadu, līdz hercogam Fridriham Kazimiram 1685. gadā izdevās panākt sev pozitīvu rezultātu.
- ↑ Grobiņas apgabalu, kurā ietilpa arī bijušās Duvzares teritorija šaipus Sventājas upei, Gothards Ketlers 1560. gada pavasarī ieķīlāja Prūsijas hercogam. Un tikai 1609. gada 13. martā Gotharda jaunākais dēls Vilhelms samaksājis Prūsijas hercogam 50 000 guldeņu ķīlas naudas par Grobiņas pilsnovadu un pievienoja to hercogistei. - LVVA, 5561. f., 4. apr., 775. l.
- ↑ Thronverzicht Herzog Peters. St, Petersburg, 17./28. März 1795.
- ↑ Manifest einer Wohlgeborenen Ritter- und Landshaft der Herzogtümer Kurland und Semgallen über die Entsagung ihrer zeitherigen oberherrschaftlichen und Lehnsverbindung mit Polen. Mitau, 18. März 1795
- ↑ Unterwefungsakte einer Wohlgeborenen Ritter- und Landshaft der Herzogtümer Kurland und Semgallen an Ihro Kaiserliche Majestät aller Reussen. Mitau, 18. März 1795
Galerija
Kartes
Skatīt arī
- Kurzemes un Zemgales hercogistes pārvalde
- Kurzemes un Zemgales hercogistes padome
- Ketleru dinastija, Bīronu dinastija
- Kurzemes bruņniecība
- Kurzemes literatūras un mākslas biedrība
Avoti un literatūra par šo tēmu
- Kalniņš V., Kurzemes valsts iekārta un tiesības. - Rīga, 1963.
- Juškēvičs J., Kurzemes hercogi un viņu laikmets. - Rīga, 1935. (2. pārstrādātais izdevums, izdevniecība „Zvaigzne”: Rīga, 1993.g.)
- Erdmanis G., Kurzemes viduslaiku pilis. - Zinātne: Rīga, 1989
- Andersons E. Senie kurzemnieki Amerikā un Tobago kolonizācija. - Daugava: Stokholma, 1970. - 371 lpp.
- Andersons E. Tur plīvoja Kurzemes karogi : Kurzemnieku kolonija Gambijā. - Grāmatu Draugs: Bruklina, 1970. - 238 lpp.
- Zalsters A. E. - Hercoga Jēkaba burinieki. - Jumava: Ventspils, 2002.
- Kurzemes un Zemgales hercogiste 1562-1795. / Radovics A. (sast.). - Stāsti un romāni: Rīga, 2007., 368. lpp. ISBN 9789984392387
- Ķīmija Kurzemes hercogistē (1561-1795). / I.Grosvalds, U.Alksnis, A.Zalsters, I.Meirovics. // Rīgas Tehniskās Universitātes zin. raksti. 8.sēr., Humanitārās un sociālās zinātnes. - ISSN 1407-9291. - 7.sēj. (2005), 22.-34.lpp.
- Sommerlata Anne. Kurzemnieks Francijas dienestā 18. gs. beigās: barons Kārlis fon Nolde. Ziņojumi par Kurzemi. // Ventspils muzeja raksti. V, 2006., 50.-60. lpp.
- Kļava V. Kurzemes un Zemgales hercogistes sākumi Eiropas vēstures kontekstā kā vēstures mācīšanas problēma. // Ventspils muzeja raksti. V, 2006., 14.-23. lpp.
- Dzenis A. Vietējās izcelsmes lēņa vīri Kurzemes un Zemgales hercogistē. // Ventspils muzeja raksti. V, 2006., 70.-88. lpp.
- No Padošanās līguma līdz Valdības formulai. Kurzemes hercogistes satversmes attīstība no 1561. g. līdz 1617. g. // Latvijas Vēstures Institūta Žurnāls. 1993., Nr4., 42.-58. lpp.
- Bibliogrāfija Kurzemes novada studijām // Kurzeme / E.Dubiņš. - aut. izd.: Rīga, 1993. 117.-125. lpp.
- Hercoga galma rēķini. 17. gs. pirmā trešdaļa. Fragments. - LVVA, 554. f., 3. apr., 45. l.
- Hercoga Frīdriha izdevumu grāmata. 17. gs. sākums. Fragments. - LVVA, 554. f., 1. apr., 70. l.
- Jakovļeva M. Cīņa par Kurzemes un Zemgales hercogistes pastāvēšanu Ketleru dinastijas laikā (1561.-1737.). // Latvijas arhīvi. Nr.3./4., 2011., 64.-88. lpp.
- Čerpinska A. Kurzemes un Zemgales hercoga troņa mantošanas jautājums 1711.-1718. gadā. // Latvijas arhīvi. Nr.3./4., 2011., 210.-234. lpp.
- Pārsla Pētersone. Hercogistes pasta ceļš Skrunda–Kuldīga–Ventspils un tā uzturētāji. 1685–1795. // Latvijas arhīvi. 2011. Nr.3. 144.-194. lpp. ISSN 1407-2270
- Mārīte Jakovļeva. Kurzemes hercogistes laika dokumenti par piekrasti un tās iedzīvotājiem. // Letonikas otrais kongress. Letonikas avoti: Latvijas piekraste. Arheoloģija, etnogrāfija, vēsture. – Rīga: Latvijas vēstures institūta apgāds, 2008. – 359 lpp. (102-114. lpp.)
- Hībners Martins, Kellers Folkers. No padošanās līguma līdz valdības formulai. // Latvijas vēstures institūta žurnāls. 1993. Nr.4., 42.-58. lpp.
- Zeids Teodors. Kurzemes hercogiste historiogrāfijā. // Latvijas vēstures institūta žurnāls. 1994. Nr.2., 16.-26. lpp.
- Lukss Markuss. Liepājas muitas un tirdzniecības likumi hercogu Ketleru valdīšanas laikā. // Latvijas vēstures institūta žurnāls. 1997. Nr.3., 68.-86. lpp.
- Jakovļeva Mārīte. Kurzemes hercogistes teritorija un robežas 16. gs. otrajā pusē un l7. gs. // Latvijas vēstures institūta žurnāls. 1998. Nr.2., 33.-58. lpp.
- Jakovļeva Mārīte. Kurzemes hercoga Jēkaba attiecības ar Krieviju. // Latvijas vēstures institūta žurnāls. 2005. Nr.3., 30.-55. lpp.
- Jakovļeva Mārīte. Kurzemes hercogu dzelzsmanufaktūras. // Latvijas vēstures institūta žurnāls. 1992. Nr.4., 29.-48. lpp.
- Jenšs J. Kapitālistiskā manufaktūra Vidzemē XVIII gadsimta beigās un XIX gadsimta sākumā. - Rīga, 1951
- Karlsons Ž. Kurzemes ceļi hercogu laikos. // Brīvās zemes Ilustrētais pielikums, Nr.44., 1937., 346.-347. lpp.
- M. Puriņš (1939). Kurzemes militārā palīdzība Francijai 17. gs. // Militārais Apskats, 1939, Nr.4–5. (Saīsinātu raksta versiju sk.: Militārais Apskats, 1995, 1, 72.–78. lpp.)
- Jēkabsons Ē. Žečpospolitas varas posms Latvijas teritorijā 1561.-1795. gadā: stāvoklis latviešu historiogrāfijā. // Latvijas vēstures intitūta žurnāls. 2012, Nr. 4, 32.–56. lpp.
- Das Herzogtum Kurland 1561–1795. Verfassung, Wirtschaft, Gesellschaft. Band 2 / Hrsg. von Erwin Oberländer. – Verl. Nordostdt. Kulturwerk: Lüneburg, 2001. – 307 S.: il. ISBN 3-932267-33-8
- Kurland. Vom polnisch-litauischen Lehnsherzogtum zur russischen Provinz. Dokumente zur Verfassungsgeschichte 1661 – 1795. / hrsg.von Erwin Oberländer und Volker Keller. - Paderborn, 2008
- Die Herzogin von Kurland im Spiegel ihrer Zeitgenossen: Europäische Salonkultur um 1800. Zum 250. Geburtstag der Herzogin von Kurland. / Hofmann, Klaus (Hrsg.) - Museum Burg Posterstein, 2011. 248 S.
- Berkis Alexander Valdonis. A history of the Duchy of Courland, (1561-1795) - University of Wisconsin-Madison Press, 1954 - P. 658 (P.M. Harrod, 1969 - P. 336)
Resursi internetā par šo tēmu
- Lancmanis I. Kurzemes hercogiste – mūžīgais un efemērais
- Kurzemes un Zemgales hercogiste Latvju enciklopēdija 1962-1982. 2.sējums, 246.-247. slejas
- Aleksejeva T. Ebreji Kurzemes un Zemgales hercogistēs (1561-1795) - Promocijas darba kopsavilkums, 1996.
- Deģis Arvīds D. Apskats par Kurzemes–Zemgales hercogistes ziedu laikiem
- Hercogistes pārvaldes aparāts
- Dzenis A. Raksti par Kurzemi
- Pasta sakari Kurzemes un Zemgales hercogistē - izstādes katalogs
- Pētersone P. Rezenzija. / Das Herzogtum Kurland 1561–1795. Verfassung, Wirtschaft, Gesellschaft. / Hrsg. von Erwin Oberländer
- Juškevičs J. Kurzemes hercogi un viņu laikmets. - fragmenti
- No hercoga Gotharda līdz hercogam Jēkabam : Kurzemes un Zemgales hercogistes 450. dzimšanas dienas izstāde LVVA - katalogs
- Čerpinska A. Kurzemes un Zemgales hercoga troņa mantošanas jautājums 1711.-1718. gadā. // Latvijas arhīvi. Nr.3./4., 2011., 210.-234. lpp. (.pdf)
- Bēzs Arnolds. Kurzemes hercogvalsts galvaspilsētā Grobiņā.
- Inta Bombiza. Ķīmija Kurzemes hercogiste. // Ķīmiskā rūpniecība : ievads specialitātē.
- Ķīmija Kurzemes hercogistē (1561-1795) // Ķīmiskā ražošana Latvijā
- Andersons Edgars. Tur plīvoja Kurzemes karogi. - 149 lp. ISBN 9984-794-72-3
- Jakovļeva M. Kurzemes hercogistes pārvaldes teritoriju, robežas un metālieguves manufaktūras (1561-1795) - promocijas darbs
- Indulis Ķēniņš. Kurzemes-Zemgales hercogiste. - historia.lv
- Ceaser Ray A., Duchy of Courland - University of Washington, June 2001
- Courland - The Columbia Encyclopedia, Sixth Edition. 2001-07.
- Herman Rosenthal. Courland
- Courland (Latvia) - Flags of the World
- Duchy of Courland - Jacob Kettler, 1642-1682, coins
- Duchy of Courland - Gotthard Kettler, 1561-1587, coins
- Duchy of Courland, 1561–1795
- Coins of Duchy of Livonia, 1561-1621 (1772)
- Berkis Alexander Valdonis. A history of the Duchy of Courland, (1561-1795)
- Virtual exhibition "From duke Gothard till duke James"
- Staatsrecht des Herzogtums Kurland der Jahre 1795 bis 1918
- Der Genealoge der Kurländischen Ritterschaft
- Die Kurländische Ritterschaft
- Ritterschaften der Familie in Kurland
- Geschichte von Littauen, Kurland und Liefland / von Schlözer, August Ludwig (1735-1809), Gebhardi Ludwig Albrecht (1735-1802)
- Eduard Frhr. von Fircks. Neue Kurländische Güter-Chroniken. – Mitau, 1900
- Курляндия - Энциклопедический словарь Ф.А.Брокгаузa, И.А.Ефронa
- Петров Ю. Очерки истории г. Елгавы. 2007
- Бильбасов В. Присоединение Курляндии. / Русская старина/ 1895. – Т. 83
- Герцогство Курляндия 1561-1795 - флаги
- Прошение Курляндского рыцарства и земства о принятии Курляндии под покровительство России. Февраль, 1795 г.
- Сношения России с Курляндией: Центральный государственный архив древних актов, Ф. 63 , 165 ед. хр. , 1576 - 1719 (коп. и выписки 1561 - 1742) . Оп. 1 - 4